Цей блог розповідає про Квебек - його історію, мову, культуру та повсякденне життя.
Головні теми цього блоґа:
- Квебекська ідентичність, Аборигенні народи, Акаді та акадійці
- Життя у Квебеку та Канаді: Мовні питання, Квебекське суспільство, Свята Квебеку
- Культура Квебеку: Квебекський фольклор, Квебекське кіно, Гумор Квебеку
- Історія Квебеку, Історія Канади
- Імміграція до Квебеку
- Державна адміністрація
![](https://books.nora-druk.com/wp-content/uploads/2018/01/Lakinsky_cover400-400x600.jpg)
Мій Квебек. Люди, мови і життя у Квебеку і навколишній Канаді / Євген Лакінський. — Київ : Нора-Друк, 2018. — 272 с. ISBN 978-966-688-021-8
Електронна версія: https://play.google.com/store/books/details?id=RRxJDwAAQBAJ
Дуже цікавий блог. І книжка дуже цікава. Блог ще далі буде чи вже все?
RépondreSupprimerДобрий день, дякую за гарний відгук!
SupprimerБлог існує, переважно, на Фейсбуці: https://www.facebook.com/MiyKvebek
Щоправда, від 24 лютого я його майже не поповнюю: якось складно писати про квебецьку історію й сьогодення під час російської агресії проти України...
Дякую, підписався. Розумію, я теж через війну не роблю деяких звичних речей. Найкраще, що ми можемо зробити з іміграції - це допомагати тим, що потрібно для армії й постраждалих цивільних в Україні. Я дуже люблю Квебек; з усіх моїх 15-20 поїздок до Канади тільки 4 були не до Квебеку (або не тільки до Квебеку). Я французької не знаю, але чомусь люблю Квебек більше всього в Канаді. Кілька років тому я здійснив велику подорож із Монреалю до Галіфаксу з докладним відвіданням Нового Брансвіку, Острова Принца Едуарда й Нової Шотландії, але тоді я нічого не знав про акаційців взагалі й думав, що то ті самі "французи", що і в Квебеку, і що у них спільний діалект французької. А з вашої книжки взнав про ці цікаві факти. Я звертав увагу, що у Канаді поза межами Квебеку й Акадії мало хто знає французьку, але не знав, що шлях до її збереження був такий складний. Думав, між становищами української в Україні й французької в Квебеку більше спільного, ніж виявилось. Сам я у Квебеку (одного разу навіть у Монреалі) бував у ситуаціях, коли зі мною демонстративно відмовлялися розмовляти англійською, але то мені було просто як цікавий місцевий факт. Також цікаво було усвідомити, що Квебек – то справді окрема нація (та й Квебек зовні за стилем не як решта Канади на захід). Усі мої знайомі канадці (імігранти) Квебек ненавидять саме через французьку мову, а мені чомусь це явище цікаве. Також було цікаво про деякі крайнощі шляху формування толерантності до інших культур, з коливаннями в обидва боки, і наскільки зараз Квебек прогресивніший за те, чим він був ще у 60-х. Тож підписався на ваш блог у ФБ, бо ще не раз планую бувати у Квебеку й решті Канади.
SupprimerОт ви кажете про знайомих імігрантів, які "Квебек ненавидять саме через французьку мову". Це нагадало, як у Монреалі я бачив тунісця, який вчився у Дніпрі, добре знав російську і сказав нам: "Я ненавижу украинский язьік" - і дуже здивувався, що ми не хотіли більше спілкуватися.
SupprimerТут квебекців люблять звинувачувати в "расизмі" за те, що вони дбають про свою мову й ідентичність. Ае для когось "нормально" ненавидити цілий народ за його мову - і це, мабуть, "прояв толерантності".